Hai s-o facem.
Mulţumesc, Sadie.
Prieteni,
sunt foarte mândru şi fericit să vă urez "Bun venit"
la sărbătorirea fiului meu, Xander...
Noul director executiv al Harrington Media.
Unde-i micuţa creatură, totuşi?
A întârziat deja la serviciu... nu e semn bun.
- Elizabeth, vrei să-i trimiţi un mesaj? - S-a făcut.
Sunt sigură că soţul meu
are o foarte bună scuză pentru asta...
Aici erai, Xander.
Asta l-a ucis pe Xander Harrington
şi aici e locul unde a fost atacat. Urma de sânge începe aici,
chiar în locul unde a fost găsit cuţitaşul de scrisori.
Medicul legist spune că a fost o singură rană prin înjunghiere în gât.
Acum, lovitura îl aruncă pe spate. Se loveşte la cap şi cade.
E ameţit, sângerând încet
timp de vreo 20 de minute, apoi, cumva, îşi adună puterile
şi pleacă după ajutor. Legistului nu i-a venit să creadă că a reuşit
să ajungă până la petrecere.
Petrecere care era în cinstea lui. Tipul tocmai fusese promovat.
Avea soţie şi copil. Cât de trist poate fi?
Trist. Altceva?
Păi, conform tatălui victimei,
exista un dosar de afaceri confidenţial care a dispărut.
- Nimic altceva n-a fost luat. - Ce era în dosar?
Planuri pentru "Daily Observer"... un ziar.
Restructurarea datoriilor, reducerea cheltuielilor, concedieri.
Concedieri?
Vreun angajat de la "Observer" a fost invitat la petrecere?
Deci, sunteţi jurnalişti de la "Observer".
Xander Harrington... omul poporului, nu?
Să inviţi nefericiţii pătaţi de cerneală.
Xander era băiat bun.
A auzit careva dintre voi de concedierile
care urmau să se facă?
Concedieri? Ce concedieri?
Păi, de fapt, e o listă lungă.
Da. Se pare că nimeni nu e în siguranţă. Trebuie să fie foarte înfricoşător
în afacerea cu ziare, în zilele noastre.
E o rochie foarte drăguţă.
Minunată culoare.
Mulţumesc. Sunt Heather Evans.
Bună, Heather Evans. Eşti foarte atrăgătoare.
De aceea, probabil, numele tău nu e pe acea listă.
Femeile frumoase trăiesc într-o lume diferită.
Scuză-mă? Ce-i cu lista asta de care tot pomeneşti?
Haide, Heather.
Lista care era în dosarul
pe care l-ai luat de pe biroul lui Xander Harrington.
Toată lumea de aici...
Am pomenit de concedieri şi toată lumea de aici a reacţionat, mai puţin tu,
fiindcă tu ai citit lista.
E ridicol.
N-am fost nici măcar în apropierea biroului lui Xander.
Bravo. Foarte bine jucat,
având în vedere cât de stresată eşti în acest moment.
Ştii, speram să vă impresionez pe toţi
cu aptitudinile mele misterioase de detectiv, dar mă forţezi să...
mă forţezi să dezvălui banalele fapte
şi să scot în evidenţă că ai sânge pe pantofi, Heather.
Ce...
Vreţi să scoateţi pantoful, doamnă?
"Opriţi presa"? Asta e fraza, nu?
"Opriţi presa". Da. Am înţeles.
Întotdeauna am vrut să spun asta.
= The Mentalist = Sezonul 2, Episodul 20
Traducerea: Dflo şi Cornelia
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Xander Harrington v-a prins căutând prin biroul lui
şi l-aţi ucis.
Poate că nu aţi vrut.
- Aţi fost surprinsă, speriată... - Nu. Nici măcar nu l-am văzut.
Era întuneric. Fără lumină.
Perdelele erau trase.
Am mers la birou,
am luat dosarul
şi am fugit.
De-aş fi ştiut că era...
Dumnezeule, niciodată n-aş...
De unde ştiaţi că există o listă?
V-a spus cineva. Cine?
O sursă confidenţială.
Şi mergeţi la închisoare ca să protejaţi această sursă?
Ed. Edward Harrington... fratele lui Xander.
El...
A spus că vor fi făcute concedieri, luni.
Doar... am vrut să ştiu
dacă mai am sau nu o slujbă.
- E o slujbă foarte bună. - Nu mai este, nu.
Spuneţi-mi exact ce s-a întâmplat, de la început.
Doamnă? E ceva...
E ceva precis ce doreaţi?
Nu. Nu. Doar să fiu informată.
Alex Harrington e proprietarul
celui de-al şaptelea conglomerat mediatic din lume.
Da, doamnă.
Şi nu vreţi să dezamăgiţi un om
care deţine 200 de posturi TV şi un ziar naţional.
Nu, doamnă.
Se pare că Heather e nevinovată.
Cronologic, ea era la bar, în timpul atacului.
Asta e potrivit câtorva invitaţi bărbaţi care şi-o amintesc bine.
Se pare că mai rămân 196 de invitaţi şi 42 de oameni din personal
ca potenţiali suspecţi. Începi cu fratele.
Bine.
Ia-l pe Rigsby.
Vreo problemă?
Nu. Niciuna.
Doamnă? Daţi sarcini echipei mele?
Ştiu. Îmi pare rău. Ar fi trebuit să fie decizia ta.
Vreau să mă asigur că cei doi se descurcă.
De acord.
Şeful securităţii dvs. a spus că
locuinţa e complet supravegheată, dar familia a cerut
să fie oprite camerele din interior? De ce anume?
Îmi asum eu răspunderea pentru asta.
Nu, e vina mea. Sunt Tara... soţia lui Alex. Ea e Ella.
Şi eu sunt cea care a cerut să fie deconectate camerele.
- E vina mea. - Nu e vina nimănui, dragă. Taci.
De ce aţi făcut-o?
Camere video şi camere de refugiu şi gărzi înarmate...
e cam mult de suportat.
Uram sentimentul că sunt urmărită în propria casă.
Mi se pare o prostie acum.
Îmi pare rău.
Cât mai durează până luaţi chestiile alea oribile?
Criminaliştii au promis că eliberează scena crimei
cât mai curând posibil. Îmi pare foarte rău pentru orice inconvenient.
Scuzaţi-mă.
Sunt prea supărat.
Pot să...?
Mulţumesc.
Deci, dvs. şi Xander eraţi apropiaţi?
El şi Sadie erau singurii mei prieteni adevăraţi.
Lumea pare mai interesată
să fie prietenoasă cu banii şi cu relaţiile tale,
când eşti căsătorită cu directorul executiv al Harrington Media.
Da, bănuiesc că poate fi dificil câteodată.
Apropo, e fostul director executiv.
- Xander m-a alungat. - Serios?
Serios.
A convocat consiliul de administraţie, şi-a asigurat voturile...
Fiul a înscenat o lovitură.
Da.
Aveţi idee ce curaj ("guts") îţi trebuie să realizezi aşa ceva?
Xander a demonstrat că poate conduce. Niciodată n-am fost mai mândru de el.
Mândru şi de Eddie... celălalt fiu al meu.
Păi, desigur.
Dar Xander avea puterea să conducă, avea bojoci ("guts").
Asta e important pentru dv., nu-i aşa... bojocii?
Desigur. Bojocii, inima. Ce altceva mai rămâne?
Splină, ficat, rinichi, organe genitale.
O mulţime de chestii importante.
Eşti cumva obraznic cu mine?
Fiul meu e mort.
Iertaţi-mă. M-am...
pierdut pentru o secundă. Am uitat unde eram.
Dar, ştiţi, asta e o foarte frumoasă pictură.
- O lucrare foarte drăguţă, da. - Pot să vorbesc tine un moment?
- Termină! - Ce?
Să te iei de simandicoşi.
"Să te iei de simandicoşi".
Îmi place. Sună bine.
Am înţeles că eşti e un impuls pe care nu îl stăpâneşti complet,
dar mi-aş dori să încerci.
Ar face munca noastră mult mai uşoară, dacă ai... încerca.
- Ai văzut asta? - Ce?
Chiar lângă fereastră.
E un inorog roz. Uimitor!
Acum halucinezi.
Nu. Nu, nu, uite. E chiar lângă fereastră.
Serios, uită-te. E un inorog!
Vreau să văd!
- Nu văd un inorog. - E chiar acolo.
Încerc s-o păcălesc.
Da. Da.
Ce inorog frumos.
Da, foarte frumos inorog.
Deci, îţi place să ai petreceri secrete la un ceai?
De unde ştiţi de petrecerile la un ceai?
Ştii, şi mie îmi cam plac petrecerile secrete la un ceai.
- Sunt Patrick. Ea e Teresa. - Bună.
Sunt Ashley Harrington.
- E o plăcere să vă cunosc. - Şi pentru mine.
Cine sunt mama şi tatăl tău?
Xander Harrington şi Sadie Cardozo Harrington.
Ştiu şi adresa mea şi numărul de telefon.
Foarte bine. Patrick şi cu mine o căutăm de fapt pe mama ta.
Ştii unde este?
Afară. Am putea merge s-o înveselim.
E supărată, drăguţă?
Îi este dor de tata. A plecat într-o călătorie.
Dle Harrington, aţi îndemnat-o pe Heather Evans să intre
în biroul fratelui dvs., nu-i aşa?
I-am spus că dosarul e pe birou.
Ce a făcut cu acea informaţie e problema ei.
Sunteţi şeful serviciului media de pe coasta de vest
şi îi spuneţi unei angajate despre o listă confidenţială de concedieri?
Păi, am avut sentimentul că va fi recunoscătoare.
Şi a fost.
Aţi schimbat informaţia pentru sex.
Da. Am făcut-o.
Paza de la poartă v-a văzut plecând de la petrecere,
chiar înainte ca fratele dv. să moară din cauza rănilor.
N-am ştiut ce s-a întâmplat şi n-am vrut, în mod special,
să-i văd încoronarea, sincer să fiu. E plictisitor.
Iartă-mă, Xander.
Ţi-ai omorât fratele, Ed?
Vrei să ne laşi o secundă?
Nu, nu mi-am omorât fratele.
Păi, nu păreai chiar atât de trist în legătură cu moartea lui.
Păi, poate nu-mi exteriorizez sentimentele în faţa poliţiştilor.
Poate.
Uite, aş vrea să vă spun că Xander şi cu mine
eram cei mai buni prieteni, dar nu eram.
Suntem doar persoane diferite. Eram persoane diferite.
El...
Întotdeauna făcea ceea ce trebuie, spunea ceea ce trebuie.
Dacă tata ar fi spus "sari", el ar fi întrebat "cât de sus"?
Şi tu?
Tata nu mi-a cerut niciodată să sar.
- Mamă! Mamă! - Iubire?
Mergem să luăm îngheţată.
Bine. Una singură, bine? Să nu-ţi strici pofta pentru cină.
Bine.
Una singură să fie. Şi o să trimit prin email imagini cu Arizona în timpul nopţii.
Aveţi mâine acea video conferinţă cu asociaţii.
Bine. Mulţumesc, Elizabeth.
Haide.
Nu i-ai spus?
Cum să îi spui unui copil de 6 ani că tatăl ei nu mai vine niciodată acasă?
Păi, cam ştie deja.
Doar că nu înţelege încă.
Nici eu. Eu doar...
mă gândesc că Xander ar şti exact ce să-i spună.
E aşa de stupid, nu?
Xander trebuie să fi avut inamici...
rivali în afaceri, cărora le displăcea succesul lui?
Sigur.
Da, dar nimic anormal.
Păi, mai e chestia cu "Imaginează-ţi".
Ziarul "Observer" e pe cale să pornească o serie de investigaţii
şi va fi foarte riscant.
"Imaginează-ţi"? Un soi de grup religios?
Ştii, e mai mult o sectă.
E spălare de creier cu aperitiv de evaziune fiscală.
Ştii, am primit o scrisoare destul de urâtă
de la conducătorul lor... Bret Stiles...
ameninţând cu tot felul de probleme, dacă pornim seria.
Pot să aduc o copie.
M-ai dat gata la cuvântul "cult".
Înfiorător.
Ce, nu-ţi plac ochii bulbucaţi?
Nu.
Bună. Sunt Steven Wench.
Majoritatea oamenilor îmi spun "Fratele Steve".
Sunteţi acei oameni de la BIC, care au sunat?
Da. Fratele Patrick şi fratele meu, Cho.
Păi, veniţi pe aici.
Îmi pare rău,
dar mi-e teamă că dl Stiles nu e în incintă azi.
Unde e?
În acest moment, nu ştiu.
Bret trăieşte spontan.
Dar mă bucur să vă ajut cu orice întrebare.
Eu am o întrebare.
Ce fac acolo cu acele şmecherii?
Acolo, tehnicienii noştri evaluează viziunea interioară.
Chiar?
Pare haios. Poate oricine să facă asta?
Sigur.
Excelent. Cho, te ocupi de interviu, bine?
Doar, înscrieţi-vă.
Da. Sigur, sigur.
- Hei. Vreau să merg. - Bună.
- Luaţi un loc. - Super.
Excelent.
În regulă.
Glumeam.
Ce să fac?
Păi, puneţi degetele pe glob şi spuneţi-mi numele dv.
Dv. primul.
- David. - Bună, David. Eu sunt Patrick.
Degetele pe glob.
Eşti înconjurat de tristeţe?
Da.
Stăruieşti asupra nenorocirilor din trecutul tău?
Da.
Crezi adesea că oamenii,
în mod secret, îţi poartă sâmbetele?
Da.
Ce faci?
- Ce fac? - Da.
Ce fac?
Păi, Patrick,
ai probleme serioase cu paranoia şi depresia
şi cu gândirea negativă, în general.
Ce?
Ţi-aş recomanda
programul nostru de revigorare a tuturor simţurilor,
ca problemă de urgenţă.
Bine...
Iei asta?
Nu te grăbi.
Ai crezut că m-ai păcălit, nu-i aşa?
Poate ar trebui să mergem.
Trebuie să mergem să obţinem un mandat.
Înainte să veniţi să ne chinuiţi,
v-aţi uitat măcar la soţia lui Xander Harrington?
Sadie. Ne-am uitat la toată lumea, domnule. Ce-i cu ea?
Am auzit că avea probleme în căsnicie.
Dacă Xander divorţa de ea, există un contract prenupţial.
Dar dacă moare, ea primeşte totul.
Unde ai auzit asta, Steve?
Ai pe cineva în interior?
Am spus destule. Vă rog să plecaţi.
Aveţi un magazin de suveniruri?
Fiindcă mi-ar plăcea o ceaşcă în formă de glob ocular sau ceva.
- Nu. - Bine.
Bună treabă, Steven.
Bună treabă.
A fost... minunat mânuită.
Mulţumesc, dle Stiles.
Nu, eu îţi mulţumesc.
Deci tipul pretinde că Stiles ameninţă doar cu probleme de legalitate,
că "Imaginează-ţi" e o religie a ştiinţei şi a păcii.
Spune-i asta reporterului TV din Atlanta.
Primăvara trecută, a fost la "Imaginează-ţi",
în următoarea zi, zbura prin parbrizul
maşinii unui membru.
Încă un lucru.
În legătură cu mariajul lui Sadie şi Xander...
O relaţie extraconjugală?
Nu.
Xander şi cu mine am fost parteneri în toate,
încă din prima săptămână a şcolii de afaceri.
L-am iubit şi l-am respectat.
N-aveam niciun motiv să calc strâmb.
Şi nici el.
Uneori n-ai nevoie de motiv.
Agent Lisbon, ai ajuns.
E ceva de raportat?
Nu, ea doar crede
că-mi făceam de cap cu fiul dv.
Scuză-mă. Am lucruri mai bune de făcut.
Crezi că avea o relaţie?
Una peste alta, nu.
Continuă.
Sadie iubeşte această companie, la fel şi fiul meu.
Niciodată n-ar risca nimic pentru o tăvăleală în fân.
E ambiţioasă ca naiba, acea fată.
Îmi place. Nu mă înţelege greşit.
Ne-a dublat profiturile
de când a preluat conducerea posturilor TV.
Scuzaţi-mi nepoliteţea.
Agent Lisbon.
Bombă în salonul mare... Aveţi trei minute
- Scoate pe toată lumea afară din casă. - Nu avem destul timp.
- Fă ce poţi. - Tara! Sadie!
Alo?
Eu sunt. Am nevoie de ajutorul tău.
Bună, Lisbon. Ai nevoie de ajutorul meu?
Am nevoie de ajutorul tău să găsim o bombă.
Încă mai este timp. Eşti priceput la chestii de genul ăsta.
Dacă găsim bomba intactă,
poate mai putem să scăpăm de ea.
Ce, eşti nebună? De ce vrei să faci asta?
E o bombă. Ieşi de acolo.
Tipul are asigurare completă, sunt sigur.
Haide, Jane. Avem două minute. În regulă?
Unde au pus-o?
Au spus că e ceva în salonul mare.
Păi, dacă îi spun "salonul mare",
atunci evident că sunt din interior.
Bună observaţie.
Ne conduce unde?
Stai să văd.
Dacă eram familiarizat cu acea cameră,
aş pune bomba...
Încearcă sub canapea. Nu, nu, nu, nu, nu.
Dulapul de lângă falsul olandez din colţ...
Tabloul?
De unde ştii că e fals?
Lucrul cu pensula... total greşit.
E prea stângaci.
Oh, Doamne. Aveai dreptate.
Da, desigur.
Acel sentiment de stângăcie nu se dezvoltă decât mult mai târziu.
Nu! Bomba. Am găsit-o. Mai e un minut.
Bun. E timpul să pleci. Ieşi afară de acolo.
Lisbon, dacă tu crezi că am de gând să intru în jocul
"de care fir să trag?",
nu mă interesează. Nu vreau să joc asta.
Pleacă chiar acum. Fugi. Bine?
Bine. Ai dreptate. Plec de aici.
Mulţumesc. Bun.
Unde e mami?
- Stai aşa. - Ashley?
- Ashley, trebuie să plecăm acum. - Nu!
Lisbon!
Ashley, ieşi afară de acolo. Ashley.
Nu! Nu! O vreau pe mami!
Scumpo, vino. Trebuie să plecăm.
Ce se întâmplă acolo?
- Ashley, haide. Ashley! Ashley! - Nu! Lasă-mă în pace!
O vreau pe mami!
Ieşi de acolo! Ieşi acum! E un ordin!
- Lisbon, înşfacă fata şi pleacă. - O vreau pe mami!
Doar ia-o şi du-o afară.
Poţi să faci asta. Fugi, acum.
Lisbon?
Lisbon!
Eşti o fată foarte rea.
Eşti o fată rea.
Agent Lisbon.
Mulţumesc.
Mulţumesc că mi-ai salvat nepoţica.
Suntem atât de recunoscători.
Face parte din serviciul meu.
Nu, ai fost curajoasă şi abilă,
şi o să am grijă ca superiorii tăi
să-ţi treacă asta la dosar.
Uite, dacă vreodată pot face ceva pentru tine personal,
te rog să nu eziţi.
Ai putea să-i faci cadou un weekend la vară.
De fapt, mă întrebam dacă aş putea să vorbesc
cu cineva dintre angajaţii dv. care are acces în acea cameră.
Edward. Mersi că ni te alături.
Tocmai am aflat ce s-a întâmplat. Toţi sunt bine?
Toată lumea e bine. E în regulă.
Dacă pot ajuta cu ceva,
doar spuneţi. Sunt aici.
De fapt, o să fac un anunţ,
şi voiam ca tu si Sadie să aflaţi primii.
Anunţ? Ador anunţurile.
Ar trebui să comandăm un rând de cocktail-uri?
O s-o fac repede.
Oricât de tare mă doare să discut afaceri
într-un moment ca acesta... Dar adevărul e că avem acţionari
iar conducerea a cerut
ca un nou director executiv să fie anunţat imediat.
Sadie, pariez.
Sadie. Au!
Ed, îmi pare rău.
Nu. Nu, e în regulă.
Este... e dreptul tău să numeşti pe cine vrei.
Eu... nu ştiu ce să zic, Ed. Sunt...
Nu, e în regulă. Am înţeles. Am înţeles.
Sunt sigur că o să faci o treabă grozavă. Felicitări.
Bine...
N-am să spun nimic.
Ameninţarea cu bomba... avem ceva.
A venit de pe telefonul lui Elizabeth Stanfeld.
Asistenta lui Sadie Harrington. Hai să luăm mandat de percheziţie.
Bună treabă.
Mersi.
Bucătăria e curată.
Şi dormitorul.
Van Pelt se poartă ciudat cu tine?
Te rog nu vorbi cu mine despre Van Pelt.
Nu, n-o fac. Se poartă?
Nu.
Doar că ea... Îmi zâmbea.
Fără glumă.
Uneori cred că ar putea fi încă îndrăgostită de mine.
Asta ar fi ciudat, nu?
Tu eşti ciudat.
Rece.
Ştii, nu cred că Stanfeld a mai fost aici de ceva vreme.
Ia uite asta.
O unealtă în slujba vieţii".
Elizabeth Stanfeld este membră în "Imaginează-ţi".
Se pare că Bret Stiles va sta de vorbă cu noi, până la urmă.
Ochiul nu este doar fereastra către suflet.
Este cheia care descuie măreţia ta.
Este cheia,
pentru că atunci când o vei vedea, vei fi ea însăşi.
Încă o dată.
Ochiul nu este doar fereastra către suflet.
Este cheia care descuie măreţia ta.
Scuzaţi-mă. Îmi pare rău.
Ochiul este cheia? Sau fereastra? Ori amândouă?
Sunt puţin confuz.
Dl Jane, presupun.
- Da. - Salut. Bine aţi venit.
Ne aşteptaţi?
Da. Şi presupun că ea este colega ta de suferinţă,
Agentul Lisbon.
Dacă pot spune, este mult mai frumoasă decât se spune.
Mersi, băiete. Ia o scurtă pauză. Mersi.
Acordaţi-ne câteva minute. Mulţumesc.
Mulţumesc.
Elizabeth Stanfeld,
a dv... "Dragă prietenă şi studentă eminentă"...,
a pus o bombă în casa familiei Harrington...
O bombă pe care nu putea să o facă singură.
Lisbon a dezamorsat-o. Eroină.
Păi... vreau să spun, poate că i-am predat.
Stanfeld?
Oh.
Era brunetă?
- Dle Stiles, "Dragă prietenă"? - Ei bine, dar, ştiţi...
am semnat milioane de chestii din astea, în timp.
Întotdeauna îmi place să le personalizez.
E un mic truc pe care l-am învăţat de la un vechi prieten,
Ronnie Reagan.
Deci nu o cunoaşteţi pe femeia aceasta?
Nu aveţi cunoştinţă de niciun atac
asupra familiei Harrington?
Asta e poziţia dv., da?
Nu, nu e "poziţia mea".
De fapt, ăsta e adevărul.
Ochii mei nu sunt... ferestre sau uşi
nici măcar chei, pentru chestia asta.
Îi folosesc să mă uit la lucruri,
şi chiar acum mă uit la un mare, mare mincinos.
Pe bune?
Pe bune.
Da. Trădat de un uşor tremur facial.
Ai mai putea lucra la asta în oglindă.
Ai obţine rezultate foarte bune.
Acum înţeleg de ce...
lui Red John îi place să se lupte cu tine.
Un adversar onorabil, da?
Da.
Direct la jugulară.
Evident, ai atins un punct sensibil.
Să pierzi o soţie şi un copil în felul ăsta...
Ei bine, asta îl face pe om nesăbuit,
neîndurător.
Îl umple de furie şi ruşine
cât nu se poate spune.
Ei bine, probabil că-ţi face slujba foarte grea.
Da, dar planul de sănătate este bun.
Dle Jane, cred că te putem ajuta.
Cred că putem să-ţi scoatem
ruşinea şi durerea şi ura de sine
afară din sistemul tău.
Bret, te rog.
Amândoi ştim ce eşti.
Adică, să fim cinstiţi. Eşti un şarlatan.
Adică, eşti foarte fermecător, şi eşti foarte bun la asta,
dar eşti doar un şarlatan.
Şi n-ai putea să mă ajuţi pe mine mai mult decât poţi să zbori spre Lună.
Acum cine a atins un punct sensibil?
Oricine are nevoie de ajutor...
Chiar şi tu.
Crede-mă când spun asta, Bret...
nu vrei să faci din asta o problemă personală.
Acum dă-ne-o pe Stanfeld,
sau o să-mi fac un unic scop în viaţă să te hăituiesc
pentru tot restul vieţii tale mizerabile şi mincinoase.
Aud o ameninţare aici?
Adică, nu există reguli pentru chestii de genul ăsta?
Cum spuneai, neîndurător.
Dle Stiles,
toată piesa de aici e ca să ne-o dai pe Stanfeld.
Ea nu te va trăda. E loială.
Las-o baltă, Lisbon.
M-am plictisit.
Elizabeth e la apartamentul lui Edward Harrington.
S-a dus la Edward? Ce să facă?
Nu ştiu.
Nu mi-a spus. Nu i-am dat instrucţiuni.
S-a dus din propria voinţă.
O zi bună!
Rigsby, du-te acasă la Ed Harrington imediat.
Poliţia! Nu mişcaţi!
Să vă văd mâinile! Nu mişca! Dle Harrington?
Dle Harrington, eşti... bine?
Da. Cred că e... bine.
Ce naiba se întâmplă?
Vezi, după cum pare de aici,
tu şi Elizabeth eraţi împreună în chestia asta.
Îl elimini pe Xander,
pe tatăl tău,
şi trăieşti veşnic fericit cu ea şi cu Bret Stiles.
Nu. Nu sunt în porcăria aia de "Imaginează-ţi".
Dacă aş avea altă idee... Ea era doar o...
doar o prietenă.
Convenabil, totuşi, că ea pare să vrea să-i elimine
pe toţi care stau între tine şi funcţiile de conducere din Harrington Media.
Sadie era următoarea?
De unde ştii că nu eram eu următorul?
"Imaginează-ţi" voia să ne omoare pe toţi din cauza acelei poveşti idioate.
Atunci, de ce ea nu te-a omorât pe tine, Ed?
- Nu ştiu. - L-ai întâlnit vreodată pe Bret Stiles?
Nu.
Pe oricine de la organizaţia "Imaginează-ţi"?
- Nu. - Lasă-mă să înţeleg bine...
Ea se culca cu tine pentru că eşti un Harrington,
dar nu un Harrington suficient de important ca să-l omoare. Asta e?
Eşti o marionetă.
Da, sunt o marionetă. Mulţumesc pentru avertizare.
Deci Bret Stiles susţine că ai acţionat singură.
Dar ai avut un complice, nu?
Un complice la ce?
La atentatul cu bombă. Avem datele de pe telefonul tău.
Lovitură reuşită. 20 de ani.
2 decenii.
7.000 de zile trăite într-o cutie.
Nu ştiu cum fac oamenii asta.
Acum fă ceva să ieşi din asta.
Ştim că cineva ţi-a dat bomba aia.
Ştim că nu tu l-ai omorât pe Xander.
Sadie Harrington a fost cu tine tot timpul petrecerii.
Desigur, nu l-am omorât eu.
Dar ştii cine a facut-o.
Dă-ne un nume şi putem vorbi despre o înţelegere.
Mă uit la voi de la o mare înălţime.
Sunteţi ca furnicile.
E trist cât sunt de departe, dincolo de voi, oameni,
spiritual şi mental.
Dar fizic,
cred că noi... am putea avea superioritate.
Şi în puşcărie treburile... sunt cam "fizice".
Doar pentru că voi mi-aţi întrerupt munca
nu înseamnă că alţii nu vor urma calea mea.
Nu puteţi întemniţa adevărul.
Lizzy, eşti nebună de-a binelea. Nebună, fato.
Dar e în regulă. Eşti tânără. Poţi să-ţi recapeţi minţile.
Va trebui să munceşti din greu,
dar mi-ai dat o idee foarte bună
şi îţi mulţumesc.
Scuzaţi-mă. Am venit să-l luăm acasă pe fiul meu.
- Asta e o problemă de familie. - Scuzaţi-mă, domnule,
- dar nu am terminat interogatoriul. - Edward a făcut o greşeală.
A fost periculos, da, dar nu criminal,
aşa că, dacă nu aveţi dovezi care să-l lege de o crimă,
- aş vrea să-i daţi drumul. - Lasă-l pe bietul amărât să plece, Van Pelt.
Nu e vinovat de nimic,
cu excepţia unei decizii extrem de proaste,
în privinţa partenerei de sex, şi...
Cine n-a trecut prin asta?
Jane.
Nu am autoritatea să fac asta, domnule,
dar dacă aşteptaţi un moment, o s-o găsesc pe agenta Lisbon
şi ea v-ar putea ajuta.
- Tată? - Nu mai contează. Iată-l.
Eddie, plecăm.
Ticălosule! Prost nemernic ce eşti!
Cum ai putut să ne pui în pericol? Ashley aproape că a fost ucisă.
Îmi pare rău.
O să aştept în maşină.
Chiar îmi pare rău.
Îţi pare rău? Scuze?
Nu ai puţin bun simţ, băiete?
- Eşti complet... - Domnule, trebuie s-o luaţi uşor.
Oricum, asta e. Să mergem acasă şi să discutăm despre asta.
Dle Harrington, asta nu va fi posibil.
La naiba. Nu din nou.
Ce e?
Laşi mizerabili. Alte ameninţări!
Ce mai spune?
"Data viitoare nu vei mai fi aşa norocos."
Trimis de la acelaşi număr ca şi ameninţarea anterioară.
Credeam că mesajul ala v-a condus la Stanfeld.
Păi, se pare că folosesc acelaşi număr
pe diferite aparate clonate.
Dovedeşte că e aceeaşi persoană, în orice caz.
Adică "Imaginează-ţi".
Agent Hightower, o să am nevoie
de protecţie suplimentară pentru familia mea,
cel puţin până când putem merge la casa din Londra.
Dle Harrington,
în timp ce e în joc protecţia familiei dv.,
poate ar fi mai bine să amânaţi apariţiile.
Dacă aş renunţa, unde s-ar opri?
Familia mea ar fi sub o constantă ameninţare
de către oameni cărora nu le place ce tipăresc sau transmit la TV.
Avem nevoie de protecţie, agent Hightower.
Dle Harrington,
poliţia v-a desemnat un personal foarte bine antrenat.
Noi putem aduce mai mulţi dacă...
Vreau cei mai buni oameni ai voştri...
Dra Lisbon şi echipa ei.
O să insist.
Dle Harrington, e foarte flatant, dar...
Şi dacă aţi putea să-mi eliberaţi fiul acum,
aş aprecia.
O să văd ce putem face.
Tocmai vrea să arunce dama de pică.
Nu te mai da mare.
Asta se numeşte
"a cădea în dezavantaj ca să-ţi loveşti adversarul".
- O să iau asta. Mersi. - Lisbon.
Noapte bună, tuturor.
Alex, i-am spus lui Ash că poate sta trează
dacă vrei s-o înveleşti tu. E în regulă?
Absolut.
Mulţumesc.
Noapte bună, scumpo.
Perimetrul e liber, şefa.
Tocmai am verificat cu gărzile de afară.
Gin. Aşa. Cine urmează? E vreun candidat?
Urează-mi noroc.
- Dublă. - Sigur.
Eşti un om norocos.
- Nici vorbă de noroc. - Pe bune?
Totul e să cunoşti sorţii, să prinzi şansele.
Nu are legătură cu norocul.
Lături.
Lături?
M-ai auzit. Lături. Ce-a fost asta?
Ce?
Ce faci...
Stai puţin. Şi eu aud ceva.
Am învelit-o pe Ashley.
- Vine de acolo, dinăuntru. - Biroul lui Xander?
A fost sigilat de la crimă.
Liber.
Aş fi putut să jur că am auzit pe cineva aici.
Ce e asta?
E a lui Ashley.
Deci?
Asta e.
Ce e?
Ea a fost aici. A fost chiar aici.
- Despre ce vorbeşte? - N-am idee.
De asta a fost aşa de tăcută şi retrasă.
A fost martoră la crimă.
S-a întrerupt curentul.
Avem un generator de rezervă.
Perimetrul a fost spart.
- E cineva prin zonă. - Am înţeles, Van Pelt.
Charlie King unu, verifică zona.
Charlie King unu, recepţionezi?
Charlie King unu?
Ne ducem în camera de siguranţă.
Asigură-le pe Tara, Sadie şi copilul. Du-te!
Haide.
Blochează uşa acum.
Bunicule?
E în regulă, scumpo.
Nu fi speriată.
Suntem în siguranţă aici.
Toată lumea va fi bine.
Haide.
Foarte bine.
Mi-ar prinde bine nişte ciocolată.
Ai nişte... ciocolată, Grace?
- Nu. - Doar o bucăţică?
- Van Pelt, care e situaţia? - Lisbon, a fost foarte bine.
- Am o întrebare. Cine naiba e Charlie King? - Să vedem.
O vreau pe mami.
Îţi aminteşti petrecerea de acum câteva zile?
Cu multe flori şi muzică?
Exact.
Tu erai în biroul lui tati în după-amiaza aia,
înainte să vină oaspeţii la petrecere, ţii minte?
Poate tu...
te ascundeai sub birou?
Te jucai de-a petrecerea?
E în regulă dacă asta făceai. Nu o să ai necazuri.
Spune-i adevărul lui bunicu, scumpo.
Ashley...
Dacă erai acolo,
poate ai văzut jocul
pe care bunicu îl juca cu tati.
Ai văzut?
Ce naiba se întâmplă?
Noi... e un plan foarte deştept. Ai vrea să-ţi explic?
Stai. De ce sunt în camera de siguranţă?
Ce faceţi?
Doamnă, dacă veniţi cu mine, o să vă explic totul.
Vreau să ştiu.
30 de secunde şi deconectez.
Tati e mort, nu-i aşa?
A fost un joc.
Când tati a căzut...
a fost un accident pe care nu am vrut să-l provoc.
Cho.
Pune mâinile pe cap.
Acum.
Eşti arestat.
Eşti un nemernic!
Mersi pentru... reacţie.
Întotdeauna apreciez.
Ce e cu bunicu?
E bine, dragă. E în regulă.
Nu aveţi nimic.
Avocaţii mei vor face totul praf.
Nu spuneţi nicio vorbă, niciunul dintre voi.
Ei spun că eu l-am omorât pe Xan.
Păi, nu e adevărat, nu?
Sigur că nu.
A fost foarte drăguţ să te vedem cu Ashley.
Bănuiesc că după doi fii,
când a apărut ea, ţi s-a luminat viaţa.
Ciudat, totuşi, că nu prea poţi
să te uiţi la propria fiică,
sau măcar să-ţi atingi frumoasa soţie.
Cum ai aflat că fetiţa nu e a ta?
Ştiu că tu credeai că Tara avea o aventură cu Xander
şi că fiul tău era tatăl biologic al Ellei.
Şi aveai parţial dreptate.
Adică, ea avea o aventură cu fiul tău,
dar nu cu Xander. Aşa era, Ed?
Da, mi-am dat seama de asta când v-am văzut pe amândoi la BIC.
Ea era foarte supărată pe tine, foarte supărată.
Gelozie curată.
Dumnezeule.
Eu sunt...
Tatăl Ellei. Felicitări.
E o scumpete, pe bune. E minunată.
Nu. Nu se poate.
Îmi pare atât de rău.
Nu! A fost Xander!
A fost Xander.
Bine. O s-o luăm drept mărturisire.
- Mulţumesc. - Haide. Să mergem.
Tu chiar crezi că nu sunt în stare să fac nimic, nu?
Nu se poate.
Ba se poate. Îmi pare rău.
Ai ucis fiul care nu trebuia.
Xander şi Tara păreau prea apropiaţi.
Mereu şuşoteau prin colţuri
şi se despărţeau când intram eu pe uşă.
Erau prieteni.
Probabil că vorbeau despre aventura ei cu Ed.
Aşa că am cerut un test de paternitate.
Rezultatele au venit
în ziua petrecerii.
Ella nu e copilul meu,
dar tu ştii asta deja, nu?
La ce te aşteptai, tată?!
Tu o tratezi ca pe oricare altă proprietate a ta, dar nu e!
L-am înfruntat pe Xan.
M-ai trădat!
El nu a negat.
De ce nu a negat?
A presupus că ştii că era Ed.
Tu!
Când mă gândesc...
la ce a văzut sărmana Ashley...
Nu a văzut nimic. Am inventat.
Dar ceşcuţa de ceai... Ea a fost acolo.
Da, ştiu.
Dar totul era în mânecă.
Bunul meu prieten, senatorul Aleman,
e foarte îngrijorat în legătură cu felul în care sunt tratat.
- Desigur, îl ştiţi pe bunul senator, nu? - Da.
- Preşedintele Comitetului de Justiţie. - Îl ştiu.
Bret Stiles. Mă bucur să te vad.
Pari înverşunat.
Adică, nu mi-ar plăcea să-i spun
că nu aţi reuşit să rezolvaţi problema asta.
Aşadar de ce nu o rezolvăm chiar acum?
Bun.
Patrick, dl Stiles spune
că l-ai înfruntat şi te-ai comportat într-un fel
care a aruncat o lumină proastă asupra biroului.
Ai ceva de zis?
Nu. Sunt în regulă, mersi.
Bine.
De fapt, e ceva ce aş vrea să spun.
- Va ajuta la ceva, Patrick? - Probabil că nu.
Bine, atunci, asta e. Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu dv.
Ce? Glumiţi, nu? Asta e tot?
Nu. Transmiteţi-i urările mele de bine senatorului Aleman.
Încă se mai vede cu stripteuza aia din Bakersfield?
Frumoasă fată.
Măi, măi.
Văd că mi-am găsit naşul aici.
Voi doi...
Un număr dublu pe cinste.
Mă voi retrage, calmat.
Apropo...
Vom găsi o cale de a vă acuza de acel atentat cu bomba.
Dră Hightower, şşş.
Nu-ţi forţa norocul.
Pe curând, Bret.
Nu învăţa greşit lecţia, Patrick.
L-am făcut şah-mat pe Stiles.
Dar dacă ar veni aici un adevărat jucător cu vână,
aş vrea să te văd dansând pentru el.
Nu e ceea ce tocmai am făcut noi?
Ştii ce vreau să spun.
Bine.
Şi chiar ador să dansez.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania